‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף‬
‫אתם יודעים את זה‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף"‬
‫- הקניון לנצח -‬
‫הזמן נגמר, גנב!‬
‫תחזיר לנו את הכדור של גורגוליה!‬
‫לעולם לא!‬
‫אל תביט לה בעיניים, סלילי!‬
‫אבל הן כה מפתות.‬
‫תתפסי אותו, אסתר!‬
‫בשמחה!‬
‫כולם להתפזר!‬
‫לא תתפסו אותי לעולם!‬
‫תשתחווה בפני המלכה האמיתית של הים הרביעי.‬
‫סליחה?‬
‫אמרת לי להודיע לך‬ ‫כשקולין יסיים שמונה ארוחות צהריים.‬
‫וואו, כבר עברו שלוש שעות?‬
‫צריך לפגוש את אימא שלך.‬
‫נכון, יום בנות.‬
‫סליחה שלא הוזמנת.‬
‫להתראות.‬
‫תקנו לי מתנות!‬
‫בוא נעשה יום בנים, טוד.‬
‫אתה בן?‬
‫טוב.‬
‫נו, אתן שמחות ללכת לקניון?‬
‫כן!‬
‫אימא שלי תמיד אומרת שתיקח אותי,‬
‫אבל לא יוצא לה אף פעם.‬
‫קודם נלך לחנות הקומיקס,‬ ‫יצאה מהדורה של "העכברושים".‬
‫אסתר, יש דוכן שמוכר נקניקיות מצופות‬ ‫בגודל הזרוע שלי!‬
‫רג'י, זכרי, נסענו לקניון‬
‫כדי למצוא בגד יפה לחתונה של לינדי וסטייב.‬
‫כן, זה "סטייב" ולא "סטיב". אל תשאלו.‬
‫כן, אני הולכת לדפוק הופעה.‬
‫אני אוהבת חתונות.‬
‫אני יודעת שזה מוסד מיושן,‬
‫אבל יש כמה טקסים מקובלים חברתית‬
‫שמאפשרים לנו לחגוג את האהבה והמחויבות.‬
‫נכון?‬ ‫-ותהיה עוגה גדולה!‬
‫נכון.‬
‫אסתר, אני כל כך שמחה‬ ‫שלרג'י יש חברה סוף סוף.‬
‫טוד הוא חמוד והכול, אבל, את יודעת...‬
‫אימא...‬
‫שם הייתה משחקייה שניצחתי בה‬ ‫את דסטין בקליעת כדור.‬
‫וזו הייתה חנות קסמים.‬
‫פעם השתנתי במזרקה הזאת.‬
‫בהחלט עשית את זה.‬
‫היי, תראו!‬
‫הדבר הזה משמיע פלוצים.‬
‫תחשבו על האפשרויות! וואו, זו חנות חרבות?‬
‫רג'י, אי אפשר לקנות סתם שטויות,‬ ‫יש לנו מטרה.‬
‫תחשבי על זה כמשימה כיפית.‬
‫אני אוהבת משימות!‬
‫אני יכולה לחבוש את זה לחתונה?‬
‫הכובע הזה משדר "כיף חיים".‬
‫תראי, אסתר.‬
‫אני הולכת לחתונה‬ ‫כמלכה האמיתית של הים הרביעי!‬
‫השתחווי בפניי!‬
‫זה רק יום אחד, רג'.‬ ‫את צריכה להיות בוגרת רק יום אחד.‬
‫בסדר.‬
‫מה נעשה ביום בנים?‬
‫כן, מה בנים עושים?‬
‫טוד, בנים קופצים?‬
‫כן.‬
‫מה עם זה? בנים עושים את זה?‬
‫לגמרי.‬ ‫-בנים עושים את זה?‬
‫בבקשה.‬
‫כן.‬
‫בנים אוכלים כובע?‬
‫בנים בועטים?‬
‫בנים שותים לבה?‬
‫בנים רוקדים?‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי ואבוי.‬
‫מה עם "דיקסי סנסיבל"?‬
‫כן. רעיון טוב, אסתר.‬
‫יש כאן דברים יפים.‬
‫כן, חייב להיות כאן משהו לרג'י.‬
‫גב' אבוט, מהן שאיפות הצבע שלך?‬
‫מה?‬
‫באיזה צבע את רוצה שהשמלה של רג'י תהיה?‬
‫אני לא יודעת,‬
‫סגול או משהו? פשוט שמלה יפה.‬
‫אילו שמלות מדברות אלייך?‬
‫אני לא מתחברת לאף אחת.‬
‫חייב להיות כאן משהו שתאהבי.‬
‫נמצא את זה יחד, יהיה כיף.‬
‫תראו את המגפיים הענקיים!‬
‫אהיה גבוהה יותר מדסטין. אפשר לקנות אותם?‬
‫לא, רג'י. צריך להפסיק לעשות שטויות.‬
‫קדימה, תמדדי את זאת.‬
‫מתוקה, היא מושלמת!‬
‫היא קצת מגרדת.‬
‫אולי אגזור את השרוולים...‬
‫היא יפה מאוד.‬
‫תזכרי, את מתלבשת בשביל לינדי וסטייב,‬ ‫לא בשביל עצמך.‬
‫זה טיפשי.‬
‫היא כל כך יפה!‬
‫היא מזכירה לי את שמלת השושבינה‬ ‫ב"הלפיד הבוער".‬
‫זו הסדרה האהובה עליי.‬
‫שמעת שמחזירים את איי-ג'יי?‬
‫לא! אבל איי-ג'יי מת בעונה הקודמת.‬
‫שתינו יודעות שזה לא משנה בסדרה הזאת.‬
‫רגע,‬
‫את לא צעירה מדי בשביל זה?‬
‫אל תדאגי,‬
‫כשהעניינים מתחממים,‬
‫אני מכבה, מחכה חמש דקות ואז הכול בסדר.‬
‫ראיתן את הסרט שהאיש אוכל יותר מדי ספגטי‬
‫ומקיא בכל מקום, ואז האישה אומרת,‬ ‫"העיניים שלי"?‬
‫טוב, בואו נקנה את זה.‬
‫אילו דברים נוספים עושים ביום בנות?‬
‫חנות הקומיקס?‬ ‫-אפשר לעשות מייקאובר.‬
‫רעיון נהדר, אסתר.‬
‫את מאמינה שבפרק הקודם‬
‫השלשה האבודה של דפני ניסתה להרוג אותה?‬
‫ואז התגלה שהתאום האבוד שלה‬ ‫היה מעורב בזה מלכתחילה?‬
‫תראי, אסתר, אני כלה בואשת מתה!‬
‫אף אחד לא רוצה להתחתן איתי‬ ‫ואני מסריחה.‬
‫רג'י...‬ ‫-תצטרכי לשלם על זה.‬
‫סליחה, אימא.‬
‫מישהו רוצה לאכול גלידה?‬
‫אפשר לשחזר את המראה הזה בבית בקלות.‬
‫במה את עובדת?‬
‫אני אחות.‬
‫אבל אני מנסה גם להקים עסק משלי.‬
‫וואו, את בטח עובדת קשה מאוד.‬
‫יודעת מה? זה נכון.‬
‫תודה, אסתר.‬
‫אימא, תראי!‬
‫תראי!‬
‫אני רובוטית.‬
‫איך אני יכולה לאכול גלידה‬ ‫כשאחת הידיים שלי עשויה מתכת חמה?‬
‫רג'ינה! תראי אותך.‬
‫את כזאת בלגניסטית.‬
‫חשבתי שיהיה לנו כיף,‬ ‫אבל את לא מסוגלת להתנהג יפה.‬
‫אסתר נהנית, למה את לא יכולה?‬
‫אני הולכת לשירותים.‬
‫רגע, רג'י, אבוא איתך.‬
‫לא, אני הולכת לבד.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫יש לי שישה ילדים,‬ ‫ואף אחד מהם לא ילד טוב.‬
‫אני לא בלגניסטית.‬
‫אולי כן.‬
‫היי, רג'! איך ביום בנות?‬
‫אני צריכה קצת מרחב!‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, שתים עשרה.‬
‫היי, בת הים ג'ונסון.‬
‫אני שמחה שבאת.‬
‫אני צריכה עזרה עם מכתבי תודה‬ ‫לחנוכת הבית שלי.‬
‫בטח.‬
‫המסיבה הייתה נהדרת,‬
‫אבל אני לא מאמינה שבריאנה טרחה לבוא.‬
‫לא אוהבת לרכל, אבל...‬
‫וואו, לא נעים!‬ ‫-אני יודעת.‬
‫תראי את הבולים האלה.‬
‫הם בהזמנה אישית.‬
‫הם חמודים.‬
‫בת הים ג'ונסון, איך את עושה את זה?‬
‫יש לך הכול.‬
‫את יפה, חכמה, יש לך בית משלך.‬
‫תמשיכי.‬ ‫-אפשר לשאול שאלה?‬
‫כמובן, יקירה.‬ ‫-אני בלגניסטית?‬
‫מה זאת אומרת, מתוקה?‬
‫אני לא נראית מספיק טוב בעיני אימא שלי,‬
‫ולא מבינה מה זה אומר או מי היא רוצה שאהיה.‬
‫היא אמרה שאת לא נראית טוב?‬ ‫-לא בדיוק.‬
‫יותר כמו,‬ ‫"תהיי דומה יותר לאסתר ואל תביכי אותי."‬
‫ואז אסתר כאילו אומרת,‬ ‫"הנה אני, לא עושה סצנות."‬
‫וגם, "איי-ג'יי חי" או משהו.‬
‫את יודעת, לי ולאימא שלי היה הסכם‬
‫שעשוי לעזור לך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לזרוק גמל לאוקיינוס,‬ ‫אבל הוא לא יצמיח זימים.‬
‫או שכן,‬
‫ואז תצטרכי לרשום אותו במשרד הקברניט,‬
‫שאי אפשר להיכנס אליו עם לשון לא מגולחת.‬
‫רג'י?‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫אימא שלך דואגת.‬
‫למה שלא תבלה איתך? אתן מסתדרות נהדר.‬
‫רק ניסיתי להיות נחמדה.‬
‫אימא שלך כל כך מגניבה,‬
‫ואימא שלי כל כך עסוקה ואין לה זמן בשבילי.‬
‫כן, זה פשוט מוזר,‬ ‫לראות אותך מסתדרת עם אימא שלי.‬
‫כל כך קל לך לעשות את זה.‬
‫חשבתי שתרצי שאסתדר איתה.‬
‫אם את רוצה שאפסיק לדבר איתה,‬ ‫אעשה את זה.‬
‫מה שתרצי.‬
‫אוכל להיות רעה אליה. רוצה?‬
‫אני יכולה להיות ממש מגעילה ו...‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫טוב, המכתבים יביילו את עצמם וזהו.‬
‫להתראות.‬
‫כדאי שנחזור ליום בנות.‬
‫יש, הסתדרתי!‬
‫חייבות ללכת לדוכן הנקניקיות.‬
‫הן בגודל כלב!‬
‫להתראות לכן.‬
‫אוי, לא, זה קורה שוב!‬ ‫-ברצינות?‬
‫אוי, לא!‬
‫טוב, כדאי שאשטוף את הלכלוך הזה.‬
‫רגע.‬ ‫-מה את עושה?‬
‫גם אני דוב מת! בזה אנחנו משחקות?‬
‫הנה אתן.‬
‫רגע, מה קורה כאן?‬
‫חשבתי שאת מתנקה.‬
‫אני נראית נורא.‬
‫אימא, מצטערת שאני כזאת בלגניסטית.‬
‫זה בסדר, חמודה.‬
‫גם אני כזאת.‬
‫בואי הנה, אסתר.‬
‫ואז הגעתי לשלב ארבע, אבל הוא בלתי אפשרי.‬
‫איכס, מה קרה לפרצוף שלך?‬
‫היא כלה בואשת מתה. מה קרה לפרצוף שלך?‬
‫וואו!‬
‫אימא, זה היה אדיר.‬
‫תכננתי לתת לך את זה מאוחר יותר, אבל...‬ ‫הנה.‬
‫המגפיים הענקיים!‬
‫אני רוצה שתהיי יפה בחתונה,‬ ‫אבל שגם תיראי כמו עצמך.‬
‫תודה, אימא.‬
‫תרגות כתוביות: עטר אברמסון‬